Vztah mysli, těla a stroje v souvislosti s rozvojem umělé inteligence - Farská, Kateřina (2010)
Práce se zabývá souvislostmi umělé inteligence a vztahu člověka a stroje, který zkoumá především z pohledu myšlení, života a tělesnosti. První část práce je zaměřena na objasnění historických předpokladů pro vznik umělé inteligence. Velice důležitý milník zde představuje oddělení mysli a těla v dualistickém pojetí Reného Descarta. Karteziánský dualismus uvádí v pozornost tzv. problém mysli a těla, který je dodnes skloňován v souvislosti s umělou inteligencí. Newtonovská mechanika, která navazuje na Descartovy myšlenkové koncepty, uplatňuje ideu světa jako mechanického stroje, což postupně vede k tomu, že i lidské tělo začíná být chápáno jako stroj. Vzniká tak prostor pro úvahy o vytvoření uměle myslící bytosti-stroji. Umělá inteligence je konfrontována se vztahem člověka a stroje. Druhá část práce bude proto věnována vymezení shod a rozdílů mezi člověkem a strojem na základě analýzy jejich vlastností. Ty budou definovány prostřednictvím jejich vztahu k pojmům jako stroj, život, přirozené, umělé, mentální stav, myšlení, vědomí, tělesnost. Na základě poznatků získaných v rámci těchto pohledů bude provedeno porovnání člověka a stroje. Poslední část práce se soustředí na způsoby, jakými jsou poznatky o vztahu člověka a stroje, mysli a těla aplikovány v jednotlivých směrech umělé inteligence. Detailnímu rozboru bude podroben zejména počítačový funkcionalismus. Tento tradiční směr umělé inteligence vychází z algoritmizovatelné povahy mysli, kterou modeluje prostřednictvím symbolických reprezentací. Analýza bude doplněna o alternativní směry v umělé inteligenci -- konekcionismus a zjednávací přístup. Tyto tři přístupy budou zhodnoceny v přímé návaznosti na poznatky získané ve druhé části práce. Smyslem práce je zdůraznit význam vztahu člověka a stroje, mysli a těla v souvislosti s uměl