Vývoj českého zbrojního průmyslu po rozpadu federace - Radochová, Hana Erika (2012)
Zbrojní výroba historicky patřila k tradičním odvětvím a vţdy tvořila významnou část české průmyslové výroby. Zvláštností celého zbrojního průmyslu je úzká vazba na stát, státní politiku a mezinárodní postavení státu. Podíl soukromého a státního sektoru se v různých obdobích měnil, ale vţdy bylo v zájmu státu ponechat si ve svém vlastnictví část výrobních a opravárenských kapacit. V současné chvíli stále dochází k slučování, nebo ukončení činnosti některých státních podniků. Státní politika vţdy ovlivňovala rozmístění zbrojních závodů na teritoriu státu ve vazbě na jeho ohroţení. Samotné rozmístění obranného průmyslu na teritoriu mělo a má velký vliv na celkovou zaměstnanost v jednotlivých regionech. Zvláštností obranného průmyslu je velký vliv technických inovací a vysoká náročnost na strojní vybavení a i kvalitu personálu. V regresní analýze delšího časového horizontu vidíme změny v produktivitě zbrojařství v ČR v čase a prostoru. Rostoucí produktivita se projevuje v Libereckém a Ústeckém kraji, a to zejména díky návaznosti na výrobu obrněných a jiných vozidel a jejich vybavení, která se v současné chvíli jeví jako velmi efektivní. Zajímavostí je, ţe státní podniky se jeví jako efektivnější. neţ podniky v soukromém vlastnictví. Z dat dále vyplývá, ţe změny ve sloţení a struktuře ozbrojených sil ČR mají přímý vliv na strukturu a velikost obranného průmyslu. Je rovněţ moţné pozorovat přímé vazby velkých zbrojních kontraktů AČR na efektivitu jednotlivých podniků. Zvláštností je, ţe si stát ponechává moţnost zadávat část kontraktů přímo svým státním podniků, coţ výrazně ovlivňuje efektivitu jejich hospodaření. Vzhledem k prokázané závislosti politických rozhodnutí na strukturu vlastnictví a efektivitu zbrojní výroby bude dále zajímavé sledovat vývoj v t