Vliv teritoriality soudních exekutorů na vymahatelnost pohledávek, délku vymáhání a další aspekty exekučního řízení - Plaček, Jan (2016)
Oblast individuálního vymáhání pohledávek v podobě soudem nařízených exekucí doznala od roku 2000 značných změn. Původní praxe, kdy pohledávky byly vymáhány přímo soudními úředníky, se ukázala jako značně neefektivní a těžko aplikovatelná. Ministerstvo spravedlnosti ČR na toto reagovalo přijetím novely zákona (Zákon č. 120/2001 Sb., o soudních exekutorech a exekutorské činnosti), která zavedla institut samostatných exekutorských úřadů. Samotný zákon pak exekutorské úřady chápe jako samostatné podnikatelské subjekty. V současné době lze v podmínkách České republiky sledovat rozdělení trhu s exekucemi dle Paretova pravidla, tj. přibližně 20% exekutorských úřadů spravuje cca 80% nápadů exekucí, což je pro převážnou část exekutorských úřadů stav nevyhovující. Mimo jiné i s ohledem na tuto skutečnost Exekutorská komora ČR požaduje zavedení místní příslušnosti soudních exekutorů, tzv. teritoriality, čímž by se zákonem odstranilo tržní prostředí z trhu s exekucemi a jednotlivým exekutorským úřadům by tak byl zajištěn stabilní nápad exekučních řízení. Provedené analýzy však jednoznačně prokazují, že mezi jednotlivými exekutorským úřady jsou významné rozdíly co do rychlosti a úspěšnosti vymáhání pohledávek. Samotný požadavek na zavedení teritoriality by tak nebyl jen pouhým přerozdělením trhu s exekucemi, ale jeho uvedení do praxe by značně ovlivnilo transakční náklady podnikatelských a nepodnikatelských subjektů v ekonomice České republiky. Práce komplexně popisuje problematiku teritoriality a kvantifikuje, o kolik se zhorší vymahatelnost pohledávek věřitelů v případě jejího zavedení. Závěrem je formulován alternativní návrh opatření, který by dle autora umožnil efektivní regulaci a dohled nad činností soudních exekutorů bez negativních dopadů na vlastní efektivitu vymáhání pohled