Prohloubení koordinace v oblasti fiskální politiky v rámci EU jako důsledek ekonomické krize - Francová, Olga (2018)
Disertační práce analyzuje vývoj evropského integračního projektu v oblasti fiskální politiky. Zaměřuje se především na změny ve způsobu spolupráce členských států eurozóny v důsledku globální hospodářské krize po roce 2008. Jejím hlavním cílem je identifikovat důsledky pokrizových změn v oblasti koordinace fiskálních politik pro budoucnost integračních procesů v EU. Kvalitativní interdisciplinární analýza koordinace fiskálních politik vychází z konceptu politiky transakčních nákladů A.K. Dixita a rozebírá Pakt o stabilitě a růstu na základě Northovy institucionální matice zahrnující jak právní rámec, tak neformální omezení a charakteristiky vymáhání. Práce dochází k závěru, že navzdory pokrizové snaze o posílení pravidel koordinace fiskálních politik a zpřísnění Paktu o stabilitě a růstu, přetrvává v unijní koordinaci fiskálních politik řada neefektivností. Obtížně předvídatelné uplatnění politické a technokratické diskrece oslabuje stabilitu systému a vzájemnou důvěru členských států. Alternativní způsoby koordinace v podobě europeizace národních fiskálních institucí spolu s ustavením záchranných mechanismů sdružujících omezené rozpočtové prostředky členských států na nadnárodní úrovni potvrzují prohloubení spolupráce členských států. Intenzívnější integrace v oblasti fiskální politiky však neznamená posun eurozóny na vyšší stupeň integrace. Eurozóna si zachovává charakter velmi omezené fiskální unie opírající se o mezivládní technická řešení, nikoli o delegaci pravomocí na nadnárodní úroveň. Do budoucna je třeba uvažovat o přesnější definici kondicionality při poskytování pomoci ze záchranných mechanismů a její interakci s dalšími unijními politikami. Ekonometrická analýza poukazuje, že národní fiskální instituce hrály statisticky význ