Analýza mužské nadúmrtnosti v průběhu dvou století - Franc, Ondřej (2019)
Mužská nadúmrtnost je typickým průvodním jevem úmrtnosti lidských populací ve všech vyspělých zemích. Tato práce se zaměřuje na analýzu fenoménu mužské nadúmrtnosti v České republice v historickém období 1920 - 2017 a v projektovaném období 2018 - 2110. Práce detailně popisuje dlouhodobý vývoj mužské nadúmrtnosti, a to i z pohledu vlivu věkových skupin na postupný vývoj ukazatelů popisujících mužskou nadúmrtnost.Analytická část práce je založena na nově publikované řadě úmrtnostních tabulek za Českou republiku pro období 1920-2017 a na úmrtnostních tabulkách vycházejících z aktuální projekce Českého statistického úřadu do roku 2110. Hlavními ukazateli jsou rozdíly v naději dožití a jejich dekompozice a podíly věkově specifických měr, včetně vizualizace metodou Lexisových map.Rozdíl v naději dožití při narození se v období 1920 - 1990 zvýšil z hodnoty 2,75 let na hodnotu 7,32 let. Příčinou tohoto nárůstu byl nejprve pokles mateřské úmrtnosti a později relativní zhoršování úmrtnosti mužů v dospělém a starším věku. V současné době je hodnota rozdílu 5,84 let a předpokládá se jeho další snižování na 3,44 v roce 2110. S postupným poklesem rozdílu klesá vliv mladších věkových skupin a hlavním zdrojem mužské nadúmrtnosti se stávají starší věkové skupiny. Výsledky naznačují, že období extrémně vysoké mužské nadúmrtnosti je minulostí. Je zde předpoklad, že v pozadí pozorovaného nárůstu i poklesu byly externí faktory (pokroky v lékařství, individuální behaviorální faktory a faktory sociálního prostředí). V budoucnu by mohly větší roli hrát faktory biologické.