K vývoji československého cukrovarnictví a řepařství od roku 1918 do konce druhé světové války - Drábek, Jakub, 1989- (2020)
Předkládaná disertační práce se zabývá problematikou cukrovarnického průmyslu od období vzniku samostatného československého státu až do konce druhé světové války. Hlavní hypotézou je, že státní a jiné administrativní zásahy z dlouhodobého pohledu chronicky destabilizovaly celé odvětví. Pro zkoumání a verifikaci hypotézy, stejně jako v případě i zodpovězení dílčích otázek výzkumu, bylo použito metod přímé i nepřímé, progresivní i retrospektivní. Pro analýzu kvantitativních ukazatelů bylo použito metody statisticko-analytické, z důvodu zkoumání legislativních náležitostí daných politik ve vztahu k cukrovarnictví bylo dále použito metody právně analytické a pro zmapování dílčí problematiky na konkrétních případech byla použita metoda sondy. Výzkum tématu v rámci zpracování disertační práce jednoznačně potvrdil hypotézu a zodpověděl hlavní výzkumné otázky. Cukrovarnický průmysl byl celé sledované období neustále pod dohledem státu a vlastních cukrovarnických institucí, které se snažily realizovat politiku, kterou bychom dnes označili jako tržně nekonformní. Tendence všemožnými způsoby reorganizovat výrobu ve snaze docílit vysokých cen a zisků z nich plynoucích, a to jak z domácí konzumace, tak ze zahraničního exportu, znamenaly mimo jiného i participaci na zahraničních dohodách, nebo placení reklamy, nebo lépe řečeno prezentace cukru jako vhodné a správné výživy použitím v dané době dostupných a relevantních prostředků masové komunikace (novinovými články, a dokonce i filmem). Mezinárodní dohody znamenaly místo zlepšení situace pouze její zhoršení, z toho důvodu, že precedenty, na kterých byly vybudovány, byly od počátku mylně pochopeny. V průběhu realizace mezinárodních dohod došlo ke snížení osevní plochy, redukci výroby a logicky s tím i exportu.