Hospodářské krize rozvíjejících se ekonomik Latinské Ameriky v podmínkách vysoké mobility kapitálu od 90. let 20. století až po současnost - Krupka, Lukáš (2023)
Disertační práce se zaměřuje na téma hospodářských krizí zemí Latinské Ameriky od 90. let 20. století po současnost. Konkrétně pak zkoumá země Argentinu, Brazílii, Chile a Mexiko. Období je zvoleno záměrně s ohledem na rozmach kapitálových toků po tzv. ztracené dekádě 80. let v tomto regionu. Právě značně zvýšený příliv kapitálových toků do deregulovaných finančních trhů je jeden z faktorů, který zapříčinil rozmach jednotlivých krizí v regionu. Vyvstává ovšem v posledních letech i otázka, jak do toho vstupují instituce a jejich kvalita. To je právě cílem této práce – jaký vliv mají instituce na kapitálové přítoky do těchto vybraných ekonomik. Práce využívá ekonometrického modelu, a to specificky dynamického modelu panelových dat a pro odhad jeho parametrů používám metodu momentů – konkrétně zobecněnou metodu momentů (GMM, Generalized Method of Moments). Za pomoci tohoto modelu bylo v práci zjištěno, že ve vybraných ekonomikách mají signifikantní dopad na příliv přímých zahraničních investic (PZI) instituce "kvalita regulatorních opatření" a "právní stát". Na příliv portfoliových investic nemají žádné instituce vliv, neb ty ovlivňují převážně mikroekonomické faktory. V neposlední řadě model také zkoumá vliv PZI v kombinaci s institucemi na růst HDP per capita. V kombinaci s PZI pak "míra/kontrola korupce" a "právo hlasovat a zodpovědnost za svobodu" mají signifikantní vliv na růst HDP per capita. Ve všech těchto institucích vychází nejlépe Chile, které samo několik let dbá o rozvoj těchto institucí, ale zároveň neuvolnilo přísun kapitálu v 90. let, tak jako ostatní státy. Naopak je regulovalo a regulovalo i finanční trh. Proto chilská ekonomika je méně náchylná k nejrůznějším krizím, tak jako ostatní zkoumané země regionu.