Ekonomické a sociální dopady zavádění VRT v ČR - Bouška, Adam (2024)
Snahy o zpracování plánů a projektů na zřízení sítě rychlých spojení v České republice sahají do 70. let minulého století, jejich realizace však započne až po roce 2025. Železniční doprava tak kvůli dnes již nedostatečné vyspělosti vzhledem k jiným módům dopravy nevyužívá části svého potenciálu, který by mohla převzít od individuální automobilové a letecké dopravy na krátké a střední vzdálenosti. Zároveň neexistuje mnoho prostoru pro přesun více objemu nákladní dopravy na železnici. Evropa jako souvislý celek a zejména její postkomunistická část ve věci vysokorychlostních tratí zaostává například za Japonskem nebo urbanizovanou částí Číny, a to i přes robustní pokrytí železnicemi. Pomalé jízdní časy limitují také možnosti vnitrostátní dopravy a příležitosti rozvoje obyvatelstva v ekonomicky slabších regionech, jak je patrné z analýzy trasování rychlých spojení. V dnešní a budoucí propojené Evropě, kde existuje snaha o zmenšování rozdílů životní úrovně, zaujímá ČR unikátní polohu v jejím středu. Z toho důvodu musí platit za stabilní, vyspělou a atraktivní ekonomiku s kvalitní infrastrukturou, jejíž součástí je i síť vysokorychlostních tratí v odpovídajícím rozsahu a s vlastnostmi respektujícími geografické a demografické podmínky. Předpokladem je existence identifikovatelné poptávky na konkrétních relacích, která je zjištěna analýzou intenzit dopravy. Budoucí hlavní trasy budou napojeny na zahraniční metropole v rámci evropské dopravní sítě, která zohlední i tarifní podmínky v rámci společného trhu.